Mest lest
Her kan du melde deg på VårtOslo sitt nyhetsbrev.
Vennligst fyllt ut skjemaet på denne siden for å motta gratis nyhetsbrev fra oss.
DEBATT
Den 1. juli 2024 publiserte Studentsamskipnaden SiO nye tall som viste at det per den dato var hele 7251 studenter som sto i boligkø. Dette tilsvarer nesten 70 fulle Oslo-bystyresaler.
Tallene ble offentliggjort nesten tre uker før man vet om man får tildelt en studieplass i Oslo eller ikke, og de forventes å øke deretter.
For Velferdstinget i Oslo og Akershus, som har fulgt boligsituasjonen i hovedstaden over lang tid, er dette ingenting annet enn en varslet katastrofe.
For politikere derimot, virker det som at man aldri kan varsle tidlig nok for at det skal bli satt inn tiltak for å unngå en slik krise.
Man kan nemlig spørre seg selv hvor mange år på rad det må bli satt rekorder for studentboligkø, før politikerne endelig griper inn og sørger for at det bygges nok studentboliger til semesterstart.
Det er nemlig ikke sånn at dette problemet først oppsto i år, og kapasiteten plutselig ble sprengt. Studentboligmangelen er noe både SiO og studentene i Oslo har snakket om over flere år.
Det er derfor vi gjerne vil tilby politikerne en oppskrift på hvordan man kan unngå slike krisetilstander de kommende årene.
Oslo er en populær studentby, og med nesten 80 000 studenter (10 prosent av innbyggerne) er det nødvendig at vi studenter har trygge bosteder vi trives i.
Det aller viktigste både stat og kommune kan gjøre, er å tilby rettet salg av tomter, slik at Studentsamskipnaden SiO ikke blir utkonkurrert av andre kommersielle aktører som kan betale mer for en tomt.
En annen ting som er viktig, er å øke tilskuddssatsen. Kostnadene har økt, og når tilskuddet ikke økes tilsvarende, blir det vanskelig å kunne bygge flere rimelige og trygge boliger.
Velferdstinget mener i tillegg at det skal bli enklere og raskere å regulere til studentboliger. Et siste tips for å sikre at studentboligene ikke blir for dyre, er at kommunen ikke pålegger urimelige rekkefølgekrav når nye studentboliger reguleres. Ganske konkrete løsninger, om vi kan få si det selv.
I april deltok jeg på et foredrag om byutvikling og boligkrisen. Da en forsker med spesialisering innenfor boligmarked var ferdig med sin presentasjon, spurte jeg om hennes tanker rundt det å sette fart på studentboligbyggingen i Oslo og omegn, og om dette vil senke prisene og lette presset på det private leiemarkedet.
Svaret hennes overrasket meg lite. Ikke bare var hun en stor tilhenger av å øke studentboligbyggingen, hun sa også: «Jeg skjønner ikke hvorfor dere studenter ikke maser mer på politikere egentlig».
Dessverre tror jeg ikke at det er der svaret ligger. Vi har lenge mast på politikerne, men vi blir dessverre ikke prioritert.
Jeg tror at alle som kjemper for en bedre studentvelferd, sier seg enig i kravene vi setter. I stedet for å få anklager om at vi maser for lite, er det på tide at politikere tar oss seriøst og lytter til oss.
Vi kan ikke vente til køene når opp til 8000, eller kanskje 10.000. Hva er maksgrensen før nok er nok?
Forpliktelsene i Hammersborgerklæringen (samarbeidsplattformen for byrådet i Oslo) sier at byrådet skal arbeide for å bygge flere studentboliger. Under valgkampen lovte Høyre at det skulle bygges 10.000 studentboliger.
Men så langt har det ikke skjedd stort. Studentboliger blir ikke bygget på én dag, og arbeidet går altfor tregt.
Vi ønsker ikke at studenter blir tvunget til å takke nei til studieplass i hovedstaden på grunn av studentboligmangel, men de dystre tallene kan føre til at flere velger å studere andre steder.
Skal Oslo bli Norges beste studentby, må det være plass til å ha studenter her!